## A Nyíl Fiú

##
részlet a Cheyenne indián nemzet egyik legendájából

Mindez akkoriban történt, amikor a sájenek még északon éltek. A törzs egyik
leánya és fia összeházasodott. Az asszony állapotos lett, és gyermekét négy
évig hordta méhében. A negyedik évben életet adott egy gyönyöru fiúnak. Erre
a gyermekre mindenki úgy tekintett, mint természetfölötti lényre. Az asszony
és a férje hamarosan meghalt. A fiút egyedül élo nagyanyja fogadta be. A
gyermek gyorsan tanult meg járni és beszélni. Kapott egy bölényborjú bort,
amit szorével kifelé hordott, ahogy azt az orvosságos emberektol látta. A
sájenek között rendkívüli bölcsességgel és emberfölötti erovel megáldott
orvosságos emberek éltek. Együtt felépítettek egy kunyhót. Körben ültek
benne, énekeltek, és különös szertartásokat végeztek. Majd mindannyian
felálltak és csodát tettek a többiek elott. Ilyen szertartást végeztek,
amikor a fiú körülbelül tíz éves volt. Elküldte nagyanyját az orvosságos
emberekhez, hogy megkérdezze, részt vehet-e o is a szertartáson. Beengedték
a kunyhóba. "Hol szeretnél élni?" -kérdezték tole. Ez annyit jelentett, hogy
hol szeretne leülni. A fiú a fonök mellé ült. Utasításokat kapott, hogy
fesse a testét vörösre, és rajzoljon fekete kört az arcára. csuklójára és
bokájára. A füstöléshez édesfüvet használt. Bölényereju íjhúrját felmutatta
kelet, dél, nyugat és észak felé. Megkért két férfit, hogy tekerjék a nyaka
köré az íjhúrt, borítsák köntösét testére, és húzzák meg a húr végeit.
Minden erejükkel meghúzták, de meg sem tudták mozdítani. Ekkor arra kérte
oket, hogy húzzák erosebben. Amint így cselekedtek, a feje különvált, és
kigurult a bortakaró alól. A többiek visszatették a fejet, majd felemelték a
bort. Egy nagyon öreg ember ült alatta. Betakarták az öregembert, majd újra
felemelték a takarót. Ezúttal emberi csontokat és egy koponyát lepleztek le.
A borrel letakarták a csontokat, majd újra felemelték. Semmi sem volt
alatta. A negyedik alkalommal a varázsereju fiút találták ott.
A szertartás után a sájenek visszatértek a táborukba, hogy elkezdodhessen a
bölényvadászat. A varázsereju fiú egy csapat ifjú harcos élén indult a
vadászatra. Hamarosan öt, vagy hat bölényborjúra akadtak, egy két év körülit
le is nyilaztak, majd nyúzni kezdték csont késeikkel. A fején lévo bort és a
szarvakat érintetlenül hagyták, mert ezekre szüksége volt a varázsereju
fiúnak. Mialatt dolgoztak, egy férfi közeledett feléjük. Fiatal Farkas volt
az, a törzs fonöke, aki így szólt: "Úgy látom gyermekeim, kedveskedni
akartok nekem. Majd én gondját viselem ennek a bölénynek, ti elmehettek.
Mindannyian engedelmeskedtek, kivéve a varázsereju fiút. O elmondta, hogy
neki szüksége van a borre, hogy takarót tudjon készíteni. A fonök többször
félretolta a fiút, de o mindíg visszatért és folytatta a munkáját. Mikor a
fonök nem vette észre, levágta a bölény egyik hátsó lábát. Amikor a fonök
újra ellökte a fiút, hogy átvegye a munkát, a fiú fogta a levágott lábat és
leütötte a fonököt. Azonnal meghalt. A fiú visszafutott a táborba, és
elmondta a történteket. A harcosok összegyultek, és elhatározták, hogy
megölik a varázaereju fiút.
A fiú a nagyanyjánál várta, hogy elkészüljön az ebéd, mikor megmozdult a
sátor ajtaja. A harcosok igyekeztek bejutni. A fiú felrúgta az edényt,
tartalmát a tuzbe lökte. A felszálló füsttel o is felemelkedett. Az
öregasszony egyedül maradt.
A harcosok körülnéztek, és negyed mérföldnyire meglátták a fiút. Kelet felé
sétált. Utána futottak, de nem jutottak közelebb hozzá. Miután többszöri
próbálkozás után sem érték utol, visszafordultak.
Az emberek félni kezdtek a varázsereju fiútól. Egy napon egy közeli hegyen
meglátták ot. Az egész törzs összegyult, hogy lássa. Ötször jelent meg
elottük, minden alkalommal más-más öltözetben.
Eloször úgy jött, mint Vörös Pajzs harcos. Fején bölényborbol készült
fejdíszt viselt, kezében lándzsát, és egy vörös pajzsot tartott. Volt nála
még két bölényfarok. Lovakat hajtott maga elott.
A második alkalommal Coyote harcos képében jelent meg. A teste feketére és
sárgára volt festve, a fején két sastoll díszlett.
Harmadszorra Kutya Katonaként tunt fel. Tollas fejdíszt viselt. Sas
csontjából készült sípot, bölénypata csörgot, íjat és nyílvesszoket
hordozott.
Negyedik alkalommal Pata Csörgo harcos volt. Teste vörösre volt festve.
Kezében patacsörgot, és egy körülbelül két és fél méter hosszú lándzsát
tartott. A lándzsa egyik vége éles volt, míg másik vége félkörívben
meghajlott.
Ötödik alkalommal teste fehérre volt festve, homlokán fehér bagoly borét
hordta. Ezután a fiú végleg eltunt. Senki sem tudta,hogy hova ment. Az
emberek halottnak hitték, és hamarosan elfelejtették.
A bölények eltuntek, éhínség köszöntött a sájenekre. A varázsereju fiú
magányosan járta végig a környezo hegyeket. Ahogy közeledett az egyik
csúcshoz, kinyílt egy ajtó. Belépett az ajtón, mire az becsukódott mögötte.
A hegy belsejében körben ülo férfiakat pillantott meg. Mindegyikük egy-egy
törzset képviselt, és egy-egy batyu alatt ült. Üdvözölték a fiút, és
kijelöltek számára egy üres helyet egy olyan batyu alatt, amiben rókabor
volt. "Ha elfoglalod ezt a helyet, a batyu a tied lesz. Ez visszavezet majd
a népedhez."- mondta a vezetojük. "Négy esztendot kell itt töltened,
követned tanácsainkat. Így lehetsz a sájenek jósa és tanácsadója." A fiú
elfogadta a batyut. Megtanították a szent énekekre, jóslásra, varázslásra, a
háború és vadászat szertartásaira. Adtak neki négy nyílvesszot, melyek
különbözo eroket képviseltek.
A sájenek már soványak voltak az éhezéstol. Minden állat elpusztult, az
emberek növényeket ettek. Egy napon a törzs felkerekedett, hogy valami
élelmet keressen. Öt gyermek lemaradt, hogy növényeket és gombát gyujtsön. A
varázsereju fiú hirtelen eléjük toppant Nyíl Fiú képében. "Szegény
gyermekeim, dobjátok el azokat a gombákat! Én vagyok az, aki haragomban
éhezést küldtem rátok. Most eljöttem, hogy megszabadítsalak benneteket. A
jövoben nem kell éheznetek. Menjetek, gyujtsetek néhány bölénycsontot, és én
ellátlak benneteket élelemmel." A gyermekek elszaladtak, összeszedtek néhány
csontot. Nyíl Fiú egy-két kézmozdulattal friss hússá változtatta oket.
Megetette a fiúkat zsírral, májjal, velovel és más erot adó részekkel. "Ezt
vigyétek a többieknek. Mondjátok meg, hogy visszatértem." A fiúk
visszatértek a táborba. Nyíl Fiú a varázserejét használta, hogy elobb
odaérjen. Bement nagybátyja tipijébe, és lefeküdt, hogy kipihenje magát.
Nagybátyja, és annak felesége a sátor elott ültek, de nem látták ot bemenni.
Mikor az asszony bement a sátorba a pipáért, meglátta Nyíl Fiút, aki
bölényborébe burkolózott. Bölénybor takarója, lábszárvédoje és mokasszinja
vörösre volt festve. Az emberek mind bementek a tipibe. Látták nála a
batyut, és tudták, hogy erovel rendelkezik. Nyíl Fiú arra kérte oket, hogy a
sátrakat kör alakban állítsák fel, és egy tágas tipit tegyenek középre.
Amikor ezzel elkészültek, az orvosságos emberektol pipát és csörgot kért.
Bement a nagy tipibe, és szent dalokat énekelt.
Azon az éjjelen visszatértek a bölények. Akkora zajt csaptak, mint a
mennydörgés. A megrémült sájenek Nyíl Fiú sátrába mentek, hogy tanácsot
kérjenek tole. "Menjetek aludni! A bölények visszatértek hozzátok." Másnap
reggel az egész környék tele volt bölényekkel. A sájenek fogták íjaikat és
nyilaikat, és megöltek annyit közülük, amennyire szükségük volt.
A Szent Nyilaknak köszönhetoen a sájenek azóta boséges élelemmel és nagy
erovel rendelkeznek.
/Vári Orsolya fordítása/

Idézetek:

Valamennyi idézet Blackwolf Jones: The Healing Drum ( A gyógyító dob ) címu
könyvébol való

Mi indiánok, azt mondjuk:
"Honnan tudhatja egy hal, hogy a vízben van?"
Az egyetlen mód, hogy a hal valaha is megtudja ezt,
hogy kivesszük a vízbol.Indiánnak lenni annyi, mint megölelni egy fát.Te egy ajándék vagy a Szellem Világból.

Az indián nem próbálja meg legyozni a természetet.

Az indián együtt áramlik a természettel.A dobbanások közötti csendben
kezeid a láthatatlanban tartod.Tapasztald meg a Föld Anyát.
Lépj vele kapcsolatba.
Érezd a lüktetését.
Mikor ezt teszed,
önmagad tapasztalod meg,
önmagaddal lépsz kapcsolatba,
önmagad pulzusát érzed.Ha megismered a környezo világot,
bölcs leszel.
Ha megismered önmagad,
megvilágosodsz.
Ha megismered az Univerzumot,
mindennel eggyé válsz.Tanuló nélkül nincs tanító.
Figyelem nélkül nincs üzenet.Ne szalaszd el a napkelte táncának színeit.
Lehet-e elég szép a napkelte?A harcos azt mondja:
"Ha nem nézel szembe a félelemmel,
együtt fog sétálni veled.""Mitakuye Oyasin" azt jelenti,
Minden a rokonom.
A testvéred vagyok.
Te az enyém.
A Föld Családjának részei vagyunk.Föld Anya szereti a gyermekeit,
a halaktól a madarakig,
az áfonyától a tölgyfáig,
a hangyától a párducig.A tengerektol a hegyekig,
A gyengéket és az eroseket,
a gazdagokat és a szegényeket,
a fiatalokat és az idoseket.Szeretetben és gyulöletben,
örömben és fájdalomban,
életben és halálban,
rokonok vagyunk.Tagnap, ma
és holnap.
Itt és máshol,
mindannyian rokonok vagyunk.

Sitting Bull ( Ülo Bika ) azt mondja:
"Ha egy férfi elhagy valamit, és visszamegy, hogy megkeresse, akkor meg is
találja."
Vissza kell térnünk a régiek útjához, hogy megtaláljuk elveszett
kincseinket.Nézz föl.
Tanulj a felhoktol.
Lágyak, mégis erosek.Beszélgess a csenddel.(Sólyomfi Nagy Zoltán fordításai)

<<vissza<<
© netrights:saman.hu