# TÁVOLI TÁJAK, ISMERETLEN GYEREKEK
Maják
A maja-indiánok és déli szomszédaik asszonyai

Ambrus Attiláné Dr. Kéri Katalin egyetemi docens

                                  Dr. Kéri Katalin:
                                 (kerik@tki.jpte.hu)

            |----------------------------------------------------------|
            | Copyright (c) 1997. Dr. Kéri Katalin (kerik@tki.jpte.hu) |
            |                                                          |
            |  All  rights reserved. Permission is granted to make and |
            |  distribute  verbatim  copies  of this document provided |
            |  the  copyright  notice  and  this permission notice are |
            |  preserved  on  all  copies. Feel free to upload to your |
            |             favorite BBS or Internet server!             |
            |                                                          |
            |  Minden  jog  fenntartva. Az eredetivel azonos másolatok |
            |  készítése és terjesztése engedélyezett, feltéve, hogy a |
            |  copyright  megjegyzést  és ezen engedélyező megjegyzést |
            |  változatlanul  megtartanak  minden  másolaton. Szabadon |
            |    felmásolhatja kedvenc BBS vagy Internet szerverére!   |
            |                                                          |
            |                                                          |
            |         Az elektronikus változatot készítette:           |
            |                   Ambrus Attila József                   |
            |                  (alex@nostromo.jpte.hu)                 |
            |----------------------------------------------------------|

                                  Ferdinand Anton:
                    A MAJA-INDIÁNOK ÉS DÉLI SZOMSZÉDAIK ASSZONYAI

       A  maja  leányok  és  fiúk  életében egyaránt a legfontosabb szertartás a
    "második születés" (kaput szihil) volt, ami a gyermekek hivatalos felvételét
    jelentette  a  nemzetségbe.  E  szertartás  lényeges  mozzanatai a gyermekek
    szertartásos  megtisztulása, az isteneknek bemutatott áldozat, a gyónás és a
    szakrális  mosakodás  volt.  A  leányok  életében fontos szerepet játszott a
    hármas  szám,  a  nők  szent  száma. Három kő vette körül a tűzhelyet, amely
    mellett  az  asszonynak  élete  legnagyobb részét kellett töltenie. A fiúkat
    négyhónapos  korukban  ünnepelték  meg, mivel a négyes - a kukoricaföld négy
    határkövének  megfelelően  -  volt  az ő szent számuk. A leányt anyja hatvan
    napos  korában  (a  maják  húsz napos hónapot számoltak) a karjára vette, és
    átadta  a  kacika  feleségének.  Erre  a  kunyhó  közepén  került  sor.  Egy
    szalmagyékényre  orsót,  gyapotot  és  egy  miniatűr  szövőszéket helyeztek,
    továbbá  csont-  és  kaktusztűket,  egy  kis vizeskorsót, egy fazekat és egy
    "metaté"-t, a kukorica őrlésére szolgáló követ.

       "Vedd, hogy megtanulj fonni", mondta az anya, és egy kevés gyapotot adott
    a  kisgyermek kezébe. Ezután a csecsemőt kilencszer körbehordozták a gyékény
    körül.  A  felnőttek kezükbe vették a kis szövőszéket, és úgy tettek, mintha
    szőnének. E szertartással átadták a kislányt a közösségnek, s az tagjai közé
    fogadta  őt.  Úgy  tudjuk,  hogy  a  leányok nem részesültek olyan nyilvános
    iskolai nevelésben, mint Tenocstitlánban, az azték fővárosban.

                                                        Fordította: Szántó Tamás

    ----------
    Ferdinand Anton: A nő a Kolombus előtti Amerikában
       (Corvina, Bp., 1976.) 27. o.

Vissza a tartalomjegyzékhez!

Index Életrajz Publikációs jegyzék Nevtöri kurzusok Kutatási területek Letölthető anyagok Kedvenc helyeim