Cserkésztörténelmünk vezéralakjai

Beszédes Lajos 

Komáromban született 1898. március 15-én. Anyja Balogh Jolán iparművész volt. Cserkészavatására 1913. október 21-én volt a komáromi Bencés Gimnázium “Turul” csapatában, avatótisztje dr. Radványi Kálmán volt. 1914-ben lett őrsvezető, majd segédtiszt. Az évek során a Bencés Gimnáziumban neves paptanárok voltak a parancsnokai: 1913–23-ban Karle Sándor (a híres vági tutajút egyik parancsnoka), 1923–24-ben Szívós Donát, 1924–25-ben és 1926-tól 1928-ig Bíró Lucián, 1925–26-ban pedig dr. Hajdú Lukács. A csapat neve később 113. Sz. Jókai Mór Cserkészcsapat lett.
Beszédes Lajost 1916-ban behívták katonának és 1918. November 20-án zászlósként szerelt le. Az első világháború után jegyzői vizsgát tett Túrócszentmártonban. Így került Trencsénbe, Lednic Rónára 1926-ban. A csapat háború alatt (és miatt) elhanyagolt munkáját ő frissítette fel, és saját hatáskörében még vezetőképzést is tartott. 1922-ben ő vezette a Bencés Gimnázium csapatának első – a háború utáni nyári táborát. Munkahelye hamarosan Trencsén megye északi részére helyeződött át, régi csapatával azonban a kapcsolatot végig megtartotta. Belső munkatársa lett a szlovákiai Mi Lapunk, majd később a Tábortűz c. cserkészújságoknak. 1930-ban csehszlovák cserkésztiszti tábort (ún. Erdei Iskolát) végzett azzal a bejelentett szándékkal, hogy megszervezi majd a magyar nyelvű cserkésztiszti tanfolyamot. Ezt az elhatározást az évek során meg is valósította (1934-ben és 1935-ben a Magas–Tátrában), tekintélyesen hozzájárulva így a szlovákiai magyar cserkészet fejlődéséhez. 1933-ban megrendezték a gödöllői  jamboreet, amelyen ő is szeretett volna részt venni, de járási főnöke ezt nem engedélyezte. Később megtudta, főjegyzői állásába került volna, ha elmegy. 1934-ben Lednic Rónan a helyi 10 tagú cserkészcsapat vezetője volt. Ugyanabban az időben felesége, Beszédes Ilona leánycsapatot vezetett a helységben. 1937-től a csehszlovákiai cserkészet magyar alosztályában a tisztképzés vezetőjévé választják meg. Az   1937-es hollandiai jamboreen, mint a csehszlovákiai magyar kontingens parancsnoka vett részt. 1938-ban az uralomváltozáskor Beszédes Lajos kapta az első “Pro Libertate” emlékérmét. A X. cserkészkerület ellenőrévé nevezték ki. Ekkor írta meg a csehszlovákiai magyar cserkészvezetőképzés történetét a kezdetektől 1938-ig. (Korábban, már 1929-ben elkészítette a komáromi bencés cserkészcsapat hőskorának, az 1913–14-es éveknek a történetét.) 1938 után a Komárom megyei (Csallóközi járás) Gúta nagyközségben lett főjegyző. Előzőleg Megyercsen, Csicsón jegyzősködött. 1945. április 14-én Nyugatra, Németországba távozott felesége és lánya (Erzsébet) után, akik már január 7-én a rimaszombati hadikórház vonatával elmenekültek Németországba. Huzamosabb ideig Bajorországban, Kienberg bei Trostbergben élt a családjával, ahol lánya örök hűséget esküdött Nagyiványi Fekete Miklósnak 1848. szeptember 30-án. Az 1949-es évben kivándoroltak az Amerikai Egyesült Államokba. A kezdeti nehézségek után a híres Boys Town-ban (a Fiúk Városában) tanított kerámiát. Bekapcsolódott a cserkészmozgalomba, cserkésztisztje volt az ottani cserkészcsapatnak. Később (regionális) körzeti vezető lett. Lánya visszaemlékezései alapján nyaranként táborozni jártak szebbnél szebb tájakra. A cserkészetben lelkesen és aktívan dolgozott, s áldozatkész munkásságáért megkapta a “Silver Beaver” (Ezüst Hód) kitüntetést, a 70 éves gyémántokkal ékesített jelvényt, kapott számos amerikai elismerést, közöttük az akkori elnöktől, Ronald Reagentől is egy személyes elismerő levelet, amely számára nagy megtiszteltetés volt.  Számos barátja volt, akikre szeretettel emlékezett. Köztük volt Bíró Lucián atya, akivel haláláig levelezett.  Baráti körébe tartozott Mrenna József –  Jóska bá, az érsekújvári gimnáziumi Czuczor Gergely Cserkészcsapat parancsnoka, a gimnázium igazgatója. Beszédes Lajos nemcsak a magyar cserkészet, hanem az egész világ cserkészmozgalmának kiemelkedő, megbecsült alakja volt. Ezt a széleskörű levelezés is bizonyítja, amelyet életében folytatott. Idősebb korában a pennsylvániai King of Prussiába, lánya családjához költözött. Súlyos betegségben, hosszú harcot vívott a halállal, amely 1984. november 6-án érte utol. Családja körében, leánya karjai között és a család barátja, Meskó Lajos piarista atya jelenlétében adta vissza lelkét teremtőjének.
Beszédes Lajos az új hazában is szeretettel gondolt szülővárosára, Komáromra, s az ott élő rokonokkal is tartotta a kapcsolatot. Ezt a ragaszkodását a szülőföldéhez az is tükrözi, hogy utolsó kívánsága az volt, hogy mindazt, ami a cserkészettel összefügg, juttassa el leánya Komáromba az itteni cserkészeknek. Ezt a hagyatékot jelenleg Massányi Lajos bá őrzi. Több személyes tárgyát, valamint Reagen elnök jókívánságát 2000. márciusában Dunaszerdahelyen, a SZMCS megalakulásának 10. évfordulójára rendezett Cserkészetünk története című kiállításon belül volt kiállítva. Ugyanebből az alkalomból adta át első alkalommal Szövetségünk több, kiemelkedő munkát végzett cserkészvezetőjének a Beszédes Lajos Érdemes Vezető emlékérem arany, ezüst ill. bronz fokozatát. Szövetségünk palásti cserkészparkja már 1994-től viseli Beszédes Lajos nevét, ezzel is fejet hajtva elődünk előtt. Később, a Szövetségi Cserkésztanács döntése alapján a Beszédes Lajos nevet kiterjesztették a palásti Vezetőképző Központ egészére.

Kismedve